Elzevyrų leidiniai Lietuvos nacionalinėje Martyno Mažvydo bibliotekoje - Misiūnienė, Jadvyga (Knygotyra, 2006)
Elzevyrai (Elzevier) - XVI a. pabaigos–XVIII a. pradžios Nyderlandų knygų leidėjų bei spaustuvininkų dinastija. Per 129 savo veiklos metus (1583–1712) jie išleido daugiau kaip 2200 knygų ir apie 3000 mokslinių disertacijų. Lietuvos nacionalinės Martyno Mažvydo bibliotekos elzevyrų rinkinį sudaro 231 knyga (180 pavadinimų). Visi leidiniai skirstomi į dvi nelygiavertes grupes: tikrieji, arba autentiški, elzevyrai (158 pavadinimai); netikrieji elzevyrai, t. y. imitacijos (21 pavadinimas), ir pseudoelzevyrai (tik viena kontrafakcija). Tikrieji, arba originalūs, elzevyrai skirstomi į Leideno (95 pavadinimai) ir Amsterdamo (63 pavadinimai) elzevyrus. Iš Leideno elzevyrų minėtini J. Druzijaus (Johannes Drusius) Ebraicarum quaestionum, sive Quaestionum ac responsionum libri duo (1583), pirmasis žinomas elzevyras; Acta synodi nationalis (1620), pirmoji knyga, išspausdinta Isaaco Elzeviero spaustuvėje su Atsiskyrėlio signetu; Johanneso van Meurso Athanae Batavae ... libri duo (1625) su Willemo Swanenburgo graviūromis; taip pat Mažųjų respublikų serija bei Abrahamo Elzeviero II, paskutiniojo Leideno Elzevierų, 1710 m. išspausdintos Juzefa Mileckio teologijos tezės – vėliausias iš Lietuvoje saugomų elzevyrų. Iš Amsterdamo elzevyrų minėtini Marcuso Meibomo parengtas rinkinys Antiquae musicae auctores septem (1652), vienas retesnių leidinių; Corpus juris civilis (1663 in folio), bene geriausias Amsterdamo elzevyras, bei 1681 m. Danieliaus Elzeviero našlės anonimiškai išleista Richardo Simono Historia critica Veteris Testamenti – paskutinis žinomas Amsterdamo elzevyras. Visi rinkinyje esami elzevyrai skirstomi į keturias proveniencines grupes. Pirmą grupę sudaro Karaliaučiaus elzevyrai. Tai knygos iš Prūsijos karaliaus Frydricho Vilhelmo I bibliotekos, Karališkosios ir universiteto bibliotekos, taip pat privačios Friedricho Augusto Gottholdo, Frydricho kolegijos rektoriaus, bibliotekos. Antra proveniencinė grupė – knygos iš buvusių Žemaičių vyskupijos kunigų seminarijos ir Žemaičių kapitulos bibliotekų, kurių pagrindą sudarė kunigo Jono Krizostomo Gintilas, Žemaičių vyskupijos administratoriaus, knygų rinkinys. Trečią ir ketvirtą proveniencines grupes sudaro buvusių Vilniaus vyskupijos kunigų seminarijos ir Vilniaus evangelikų reformatų sinodo bibliotekų elzevyrai.