Grafinis romanas: naujas anglosaksų kultūros reiškinys - Danytė, Milda (Literatūra, 2009)
Šio straipsnio tikslas yra pristatyti naują naratyvinį žanrą – grafinį romaną (angl. graphic novel), kilusį iš komiksų tradicijų. Komiksų vieta Šiaurės Amerikos kultūroje paradoksali; nors jie nuo XX a. pradžios spausdinami beveik visuose JAV ir Kanados laikraščiuose, nevertinami nei kaip menas, nei kaip literatūra. Tik paskutiniame XX a. dešimtmetyje literatūrologai atkreipė dėmesį į komiksus, kaip savitą naratyvinį žanrą: aiškinama, kad būtina analizuoti žodžių ir vaizdų sąryšį, kuris sukuria išskirtinę naratyvinę kalbą. Šią kalbą meistriškai naudoja grafinių romanų kūrėjai – pritaiko ją visai naujoms temoms. Pavyzdžiui, amerikiečio Arto Spiegelmano romanas Maus („Pelė“, išvertus iš vokiečių kalbos) pasakoja apie žydų holokausto siaubą. Iš pirmo žvilgsnio atrodo beveik šventvagiška, kad autorius apie žydų kančias Aušvico lageryje pasakoja naudodamasis žinoma komiksų „kalbančių gyvulių“ tradicija. Tačiau A. Spiegelmanas sugeba tragiškus įvykius perteikti ironišku komiksų stiliumi. Jo romane išryškinama antrosios kartos paveldėta kančia, kuri komplikuoja tėvo ir sūnaus santykius. 1992 m. romanas Mauspelnė autoriui prestižinę Amerikos „Pulitzer“ literatūros premiją. Kitas amerikiečių grafinio romano kūrėjas Joe Sacco taip pat domisi istorinių katastrofų poveikiu paprastų žmonių gyvenimui. RomanasPalestinas vaizduoja autoriaus klaidžiojimą per palestiniečių pabėgėlių gyvenvietes. Romano įtampa kyla iš autoriaus bendravimo su palestiniečiais – ironijos objektu dažniausiai tampa jis pats, naivus svečias iš turtingų Vakarų. Žinomiausi Kanados grafinio romano kūrėjai Chesteris Brownas ir Seth (rašytojo Gregory Gallanto slapyvardis) taip pat linkę naudoti autobiografinę medžiagą. C. Brownas romane Tu man niekad nepatikai (išleistas 2002 m.) galima įžvelgti bildungsromano bruožų. Pagrindinis herojus, kaip ir autorius, vardu Chesteris, augantis Monrealio priemiestyje, turi tipiškų paauglystės rūpesčių. Tik vaikino motinai staiga susirgus nervų liga, susidrumsčia ramus priemiesčio gyvenimas. Chesteris priverstas subręsti. Seth’o romane Geras gyvenimas, jei tik nepalūžti (išleistas 2003 m.) irgi autobiografinis; pagrindinis herojus, kaip ir autorius, vardu Seth’as. Romano veiksmas – Seth’o pastangos surasti žinių apie vieną jau seniai užmirštą Kanados karikatūrininką, su kuriuo Seth’as tapatinasi. Autorius nenori prisitaikyti prie Šiaurės Amerikos polinkio greitai užmiršti praeitį, nevertinti jos kultūros. Grafinis romanas apskritai yra iššūkis literatūrologams, verčiantis juos ieškoti naujų teorijų ir metodologijų, pagal kurias būtų galima nagrinėti naują žanrą.