Įkurtas 2019 m. Publikuoja įvairios tematikos proginius straipsnių rinkinius.
Vilniaus universiteto leidykla / Vilnius University Press
Liability of Member States for Violations of European Union Law in the Field of Legislation: Jurisprudence of the Supreme Courts of Lithuania
The article analyzes and evaluates the jurisprudence of the Court of Justice of the European Union (hereinafter – European Court of Justice, CJEU), which establishes the basis, criteria and conditions of the liability of Member States’ for violations of European Union law. The article further analyses the jurisprudence of the Supreme Administrative Court of Lithuania and the Supreme Court of Lithuania in cases adjudicated on the violation of European Union (hereinafter – also the EU) law, caused by the actions (inaction) of an entity entitled to adopt normative legal acts, and the compensation of the injured persons. Document analysis and comparative methods are used. The article leads to a conclusion that in deciding on violations of EU law committed by the actions (inaction) of an entity entitled to adopt normative legal acts, case-law of the highest tier courts of Lithuania adheres to the jurisprudence of the CJEU. However, the methods of resolving the aforementioned disputes differ in the practice of the Supreme Administrative Court of Lithuania and the Supreme Court of Lithuania. The Supreme Administrative Court of Lithuania directly follows and evaluates the criteria of Member States’ responsibility established and developed in the jurisprudence of the Court of Justice. Meanwhile, the Supreme Court of Lithuania often uses another path: the court recognizes the inconsistency of national provisions with the EU law, assesses whether individuals are granted rights by the EU law provisions, refuses to apply provisions of national law that are in conflict with the EU regulation and seeks to interpret national legal provisions in a manner that they were in line with the goals pursued by the provisions of EU law.
practice of the highest courts of Lithuania
Autorių teisių (c) 2023 Authors https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
The Problem of Regulating Legal Residence Requirements Governing Long-Term Resident Status in National Law
Article 4(1) of Council Directive 2003/109/EC of 25 November 2003 concerning the status of third-country nationals who are long-term residents places an obligation on the Member States to grant long-term resident status to third-country nationals who have resided legally and continuously within its territory for five years immediately prior to the submission of the relevant application. This article analyses the main aspects of this legal provision and related relevant case-law of the Court of Justice of the European Union, and aims to identify the criteria that are important for evaluating national legislation on granting long-term resident status, and, accordingly, to provide an assessment of compliance of national legislation, which has been in force for almost twenty years, with the provisions of the aforementioned directive. The article reviews an initiative of improving national legislation which ensued from an infringement procedure that has been launched against Lithuania due to incorrect transposition of Council Directive 2003/109/EC concerning the status of third-country nationals who are long-term residents. The article is concluded by highlighting the very important task which, in anticipation of solutions by the legislator, falls upon administrative courts in the context of ensuring effectiveness of the Union law, the conclusions of the article also note the need to develop the case-law, interpreting national legislation in accordance with the provisions of this directive, which has been emerging in the jurisprudence of the Supreme Administrative Court of Lithuania.
Civil Servants’ Right to Information and Consultation
The article aims to analyze the status and applicability of a new generation rights – right to consultation and right to consultation – for civil servants. The author refers to a right of consultation of employees and assesses, whether such a right is extended to civil servants in the same or similar manner under the current legal framework in Lithuania. The research is carried out form a national, EU and international perspectives, where the international and EU documents serve as the basis and national practices of other jurisdictions serve as examples. Historical, teleological, systematic analysis and comparative methods are used to examine the scope of the right to information and consultation, the grounds for the (non-)application of these rights in the civil service in Lithuania as well as the prospects for the consolidation of these rights. The relevance of the research is linked to the national debates on the mandatory nature of labor councils in the civil service and relevant caselaw of the European Court of Justice. The author comes to a conclusion that the right to information currently is not guaranteed under the Lithuanian law but argues that the similarity of individual and collective situation of civil servants and employees makes a strong argument that it would be appropriate to develop a softer version of the information and consultation mechanism for civil servants.
Key Trends in the Case Law of the Supreme Administrative Court of Lithuania in Application of European Union Law in Tax Disputes
The article analyses cases of the Supreme Administrative Court of Lithuania and the impact the case-law of the European Court of Justice has made in this area of administrative legal relations. The dual nature of regulation in the tax sphere, where certain taxes and customs are directly regulated by EU law, while other taxes are left for the competence of the Member States, makes it an area of legal relations particularly perceptive to jurisprudence of the European Court of Justice. The analysis is focused on two types of cases – cases concerning value added tax and the right of a taxable person to deduct it, where the directive of the European Union is applicable; and cases concerning external trade of the EU, where the European Union Customs Code applies. As far as the application of the European Union Customs Code is concerned, the article limits itself to cases related to unlawfully imported goods into the customs territory of the European Union goods, which are subject to excise duty. The author of the article comes to a conclusion that from a twenty-year perspective of EU law application in the case-law of the Supreme Administrative Court of Lithuania, a clear trend towards consistency with the jurisprudence of the European Court of Justice and a tendency to refer to the European Court of Justice for a preliminary ruling is observed.
excise duty on goods unlawfully imported to the EU
case-law of the Supreme Administrative Court
jurisprudence of the European Court of Justice
Res Judicata Principle in the Case Law of International and Lithuanian Courts
Res judicata is a general principle of law recognized in all legal systems and based on legal certainty. However, recognition of universal character of this legal principle does not resolve the problem of finality of a judgment rendered on national level when this judgment contradicts the European Convention on Human Rights (ECHR) or EU law. A similar problem arises in situations where final national judicial decisions contradict posterior judgments of the European Court of Human Rights (ECtHR) and the Court of Justice of the European Union (CJEU). In public international law, the authority of res judicata of a judgment of national court does not prevent international courts from holding that this judgment contradicts international obligations of a State and thus entails international liability. The case law of the ECtHR and the CJEU shows that grounds for reopening of national proceedings is a matter of domestic law. There is also no general rule which would require reopening of national proceedings in order to put judicial decisions in line with the judgments of the ECtHR and the CJEU. Nevertheless, the res judicata principle is not absolute and cannot serve as an excuse for non-respect of human rights. Higher courts’ powers to quash or alter binding and enforceable judicial decisions should be exercised for the purpose of correcting violation of human rights. In EU law, the principles of sincere cooperation, equivalence and effectiveness may require to review a final decision of national court incompatible with the Charter of Fundamental Rights or, in general, with the directly applicable EU rules. In conformity with supremacy of EU law, the authority of res judicata of national judicial decisions must be reviewed on the basis of principle of legality and rule of law. This should prevail over traditional recourse to legal certainty of a final judgment.
Strengthening Respect for Human Rights and Fundamental Freedoms Under the Doctrine of the Protection of Legitimate Expectations
This article reveals the path of consolidating the doctrine of the protection of legitimate expectations in the Lithuanian legal system and summarizes the latest trends of national case law in connection with the protection of legitimate expectations, including in the context of trends in European law. The subject of the article, which consists of the analysis of case law in the fields of protection of the right to property and the implementation of freedom of economic activity, contributes to a wider discussion about the processes of Europeanisation of administrative law. After analysing the development cycles of the doctrine of the protection of legitimate expectations, it is concluded that the doctrine of the protection of legitimate expectations reliably contributes to the development of modern administrative law in Lithuania and is one of its most important pillars aimed at consolidating the protection of subjective rights. As evident from the jurisprudence of the Supreme Administrative Court of Lithuania, which forms administrative case law, the application of the doctrine in question essentially notifies of the transition from traditional forms of review of public administration actions, such as compliance with procedural requirements, to the obligation, deriving from the principle of good governance, to take administrative decisions that would not be fundamentally unfair.
principle of the protection of legitimate expectations
rectification of an administrative error
Fundamental Rights of the European Union: The Jurisprudence of the Supreme Administrative Court of Lithuania
The article analyses different levels of fundamental human rights protection, which national courts face when adjudicating cases: a standard enshrined in national constitutions, a European Union standard stemming from the Charter of Fundamental Rights of the European Union and an international standard embedded in the fundamental international documents – the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms, in particular. The article reviews relations between different fundamental rights protection standards through an analysis of the jurisprudence of the European Court of Justice and the European Court of Human Rights and puts emphasis on the decisions, which provide guidance for national courts when dealing with conflicting standards. Furthermore, the article entails a comprehensive overview of the case-law of the Supreme Administrative Court of Lithuania, where the court dealt with the issue of the collision of different human rights protection standards.
Charter of Fundamental Rights of the European Union
European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms
interplay of different standards of human rights protection
Cases Against Lithuania in the European Court of Human Rights (2019–2021): In Search of Landmark Judgments
The article deals with the 2019–2021 case-law of the European Court of Human Rights in cases against Lithuania, trying to identify landmark judgments, i.e., such judgments that may have a lasting effect on the Court’s future case-law. Virtually all ECtHR Chamber judgments adopted in the said period, by which cases were decided on the merits, as well as inadmissibility decisions are discussed. Their significance not only for the Strasbourg Court’s case-law but also for Lithuanian law (including courts’ case-law) is demonstrated, some pertinent problems of Lithuanian law are identified, which are particularly highlighted by the Strasbourg Court’s judgments in “Lithuanian” cases. Using the method of exclusion, three judgments of the said period are selected, which could be treated (in advance and subject to reservations) as landmark ones: Drėlingas v. Lithuania (2019), Rinau v. Lithuania (2020) and – as the “most suitable” candidate for the status of a landmark judgment – Beizaras and Levickas v. Lithuania (2020). The article provides an explanation, nowhere laid out so far, what factors may have led to that that the Drėlingas judgment, as it is, has at all become possible, which, although being a Chamber judgment, clearly dissonates with the Grand Chamber judgment in Vasiliauskas v. Lithuania (2015).
Cooperation Between Lithuanian Administrative Courts and the Court of Justice of the European Union in the Development of European Union Law: Constructive Dialogue
This article aims to assess the trends of cooperation between the administrative courts of Lithuania and the Court of Justice of the European Union (CJEU) based on the preliminary ruling procedure. The article consists of two parts. First, the nature and importance of the preliminary ruling procedure itself are briefly discussed. The transformations of the system of national courts have recently started in several EU Member States and the CJEU case law, developing the principle of independence of the judiciary, triggered by these transformations, calls for reassessment of the importance of the preliminary ruling procedure. The second part of this article evaluates the tendencies and the practices of the Lithuanian administrative courts in referring questions to the CJEU for a preliminary ruling. The above-mentioned analysis leads to several conclusions. First, the fundamental role of the preliminary ruling procedure in development of EU law and ensuring its effectiveness at national level are emphasized and the importance of cooperation with national courts is stressed. Second, analysis of the case law of Lithuanian administrative courts reveals that they recognize the specific nature and principles of EU law and consistently apply it in their judicial activities. So far, Lithuanian administrative courts and the CJEU are engaged in rather intensive dialogue thus contributing to a consistent development of EU law.
dialogue between the CJEU and national courts
principle of independence of the judiciary
Autorių teisių (c) 2025 Authors https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Partnership of Court and Political Power, Aspects of the Application of EU Law
The article deals with the constitutional foundations of the cooperation between political power and court, the practical expression of the crossfunctional partnership from a legislative point of view. Rulings of the SACL, where the Constitution, the constitutional principles were directly applied and which were significant from a legislative point of view, are analysed, practical examples of problems in rulings of the Supreme Administrative Court of Lithuania, where it was bound by unclear provisions of rulings of the Constitutional Court, are revealed. The constitutional identity, the relationship of the European Union (hereinafter also referred to as the EU) and the Constitution of the Republic of Lithuania are analysed separately. The importance of cooperation between EU law and national legal systems is discussed.
cross-functional partnership of political power and court
interpretation of constitutional doctrine
interaction between EU law and national law
the Supreme Administrative Court of Lithuania
Už netikro balso – reali grėsmė: teisės į balsą gynimo problematika XXI amžiuje
Darbe atlikta asmeninės neturtinės teisės į balsą nacionalinio reguliavimo apžvalga ir Lietuvos atvejo palyginimas su kitomis valstybėmis. Siekta išanalizuoti nacionalinėje ir užsienio valstybių teisėje įtvirtintus asmeninių neturtinių teisių gynimo būdus, pateikiant giluminę kiekvieno iš būdų analizę bei taikymo ribas. Darbe identifikuoti esminiai trūkumai dabartiniame šio instituto reguliavime bei pateikiami galimi įstatymų keitimo variantai, suteiksiantys papildomos apsaugos asmenims, kurių asmeninė neturtinė teisė į balsą buvo pažeista.
Šiame straipsnyje analizuojamas teritorinio teismingumo institutas Lietuvos civilinio proceso teisėje, jo raida, reglamentavimas pagal Lietuvos Respublikos civilinio proceso kodeksą ir praktinis taikymas šiuolaikiniame pasaulyje. Tyrimas atskleidžia, kad nors teritorinio teismingumo taisyklės išlieka imperatyvios, jų taikymas tampa lankstesnis dėl technologinių pokyčių, tokių kaip teismų skaitmenizacija, ir sisteminių reformų, siekiančių didinti teisingumo sistemos efektyvumą. Straipsnyje nagrinėjami svarbiausi iššūkiai, susiję su šiuo institutu, įskaitant teisėjų specializacijos poreikį ir teritorinio teismingumo santykį su skaitmeninėmis technologijomis. Lyginamoji analizė su Estijos patirtimi parodo, kad teritorinio teismingumo principas išlieka svarbus, tačiau jį reikia adaptuoti prie šiuolaikinių realijų.
Teismo medicinos ekspertas – labiau teisėjas ar liudytojas?
This paper examines whether a forensic expert is more of a judge or a witness in criminal and civil proceedings. It analyses criminal and civil cases and the data from the examination of judges in order to determine what impact the forensic expert’s conclusions have on the outcome of these cases.
nusikaltimai žmogaus gyvybei ir sveikatai
Teisėjų sprendimų priėmimą lemiantys veiksniai: psichoemocinės sveikatos poveikis sprendimų priėmimo procesui
Straipsnio tikslas yra aptarti bei išanalizuoti veiksnius, lemiančius teisėjų sprendimų priėmimą baudžiamosiose bylose. Šio darbo objektas yra teisėjo emocinė būsena, mąstymas, profesinė patirtis, baudžiamajame procese vyraujantys procesiniai terminai. Atlikus tyrimą matyti, kad Lietuvos Respublikos įstatymai neapima visų veiksnių, galinčių daryti ir darančių įtaką teisėjams baudžiamųjų bylų priėmimo procese. Atitinkamai, tokie veiksniai siejami su teisėjams tenkančiu krūviu, teisėjo psichologine būsena, profesine patirtimi. Straipsnyje prieinama prie išvados, kad, nepaisant teisėjams taikomų aukštų etikos standartų, jų objektyvumą veikia profesinė patirtis, darbo krūvis ir patiriamas stresas, o tai reikalauja papildomo dėmesio jų psichoemocinei sveikatai ir darbo sąlygoms.
Teisė į kompensaciją ir komercinė veikla: ar galimas balansas kuriant dirbtinį intelektą?.
Sparčiai besivystant dirbtinio intelekto technologijoms, vis dažniau iškyla klausimas dėl autorių darbų naudojimo dirbtinio intelekto kūrimo procese teisėtumo. Straipsnyje autoriai siekia rasti pusiausvyrą tarp komercinių dirbtinio intelekto kūrėjų interesų ir autorių teisės į teisingą atlyginimą. Tyrimas apėmė dirbtinio intelekto mokymo proceso teisėtumo vertinimą, atsižvelgiant į įvairių jurisdikcijų teisės normas ir teismų praktiką. Nustatyta, kad daugelyje valstybių dirbtinio intelekto apmokymas autorių teisių saugomais kūriniais yra teisėta praktika. Skirtingos šalys taiko nevienodus reglamentavimo modelius – vienos suteikia platesnes galimybes, kitos nustato griežtesnius apribojimus. Tačiau išryškėja disbalansas tarp dirbtinio intelekto kūrėjų siekio laisvai naudoti kūrinius ir autorių teisės į sąžiningą atlyginimą. Straipsnyje siekiama rasti būdą, kaip suderinti šias priešpriešines pozicijas. Remdamiesi koncepcija „what is worth copying is prima facie worth protecting“, autoriai siūlo alternatyvią interpretaciją – „what is worth copying is prima facie worth remunerating“ – ir pabrėžia kompensacinio mechanizmo būtinybę. Taip pat analizuojami esami ir teoriniai, ateityje galintys būti pritaikyti, mokslininkų siūlomi kompensavimo modeliai. Įvertinus kiekvieną nustatyta, kad turėtų būti priimtas administraciniu požiūriu efektyvus ir finansiškai tvarus mechanizmas. Autoriai pateikia jų nuomone efektyviausią modelį, paremtą keliais analizuotais bei aptartais modeliais. Vis tik, prieinama išvada, kad labiausiai tikėtina, jog įsitvirtins vienkartinio kompensavimo licencijos pagrindu grindžiamas modelis. Tai lemia Europos Sąjungoje įtvirtinta opt-out galimybė tekstų ir duomenų gavybai bei vadinamasis Briuselio efektas, darantis įtaką dirbtinio intelekto reguliavimo kryptims globaliu mastu.
dirbtinio intelekto ir autorių teisių sankirta
Autorių teisių (c) 2025 Justyn Kicel | Jokūbas Jurkevičius https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Tarptautinės (humanitarinės) teisės taikymas autonominėms ginklų sistemoms: Rusijos agresijos Ukrainoje atvejo analizė
Straipsnyje analizuojama autonominių ginklų sistemų atitikimas tarptautinės humanitarinės teisės normoms, ypač jų taikymas Rusijos agresijos prieš Ukrainą kontekste. Aptariami jus in bello principų taikymo iššūkiai, technologinio patikimumo trūkumai ir atsakomybės už padarytą žalą priskyrimo problematika. Kadangi DI sprendimų modeliai negali užtikrinti tokio situacijos vertinimo, kokį geba atlikti žmogus, siūloma nustatyti griežtus technologinius eksploatavimo kriterijus ir aiškius atsakomybės mechanizmus už tokių sistemų naudojimą.
Sanctions Without Weight: How Sanctions Affect Russia’s Power in Space?
Šiame straipsnyje analizuojamas sankcijų poveikis Rusijos vaidmeniui kosmose. Šio darbo tikslas yra aptarti Jungtinių Amerikos Valstijų, Europos Sąjungos ir Rusijos bendradarbiavimą kosmose, apibrėžti sankcijų, įvestų dėl karo Ukrainoje, apimtį ir rūšis bei jų (ne)tiesioginį poveikį Rusijos kosmoso pramonei. Vakarams įvedus sankcijas įvairioms prekėms, būtinoms kosmoso pramonės plėtrai, taip pat siekiant nutraukti partnerystę su Rusija, yra matomas pokytis tarpvalstybiniuose kosmoso santykiuose. Todėl Rusijai tenka ieškoti naujų būdų, kaip išlaikyti savo galią.
Autorių teisių (c) 2025 Liepa Žukauskaitė | Kristina Valkiūnaitė https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Startuolių žlugimas ir įstatyminis reglamentavimas
Šiame straipsnyje nagrinėjamas įstatyminio reglamentavimo poveikis startuolių veiklai ir jo įtaka jų gyvybingumui. Tyrimo tikslas – identifikuoti pagrindines teisinio reguliavimo kliūtis bei pateikti rekomendacijas, kaip jas sumažinti. Analizė apima keturis pagrindinius sektorius: Finansinių technologijų, informacinių technologijų ir dirbtinio intelekto, elektroninės komercijos bei biotechnologijų ir farmacijos startuolius, kurie dažniausiai susiduria su sudėtingomis licencijavimo procedūromis, griežtais atitikties reikalavimais ir neaiškia reguliavimo aplinka. Tyrimo rezultatai atskleidžia, kad perteklinis reguliavimas gali slopinti inovacijas ir mažinti startuolių išlikimo galimybes. Siekiant palankesnių verslo sąlygų, būtina supaprastinti licencijavimo procesus, užtikrinti aiškesnį teisinį reguliavimą ir sumažinti administracinę naštą.
Pasaulinės dirbtinio intelekto valdysenos perspektyvos: nacionalinių dirbtinio intelekto strategijų palyginimas inovacijų amžiuje.
Dirbtinio intelekto technologijų plėtra kelia svarbius reguliavimo klausimus, kadangi valstybių požiūris į dirbtinio intelekto valdymą skiriasi. Straipsnyje aptariamas skirtingos valstybių strateginės kryptys dirbtinio intelekto valdyme. Darbu siekiama išanalizuoti pasirinktų valstybių dirbtinio intelekto valdymo sistemas, apžvelgti šių sistemų tarpusavio skirtumus bei jų poveikį inovacijų plėtrai. Palyginimo rezultatai atskleidžia, kaip valstybių reguliavimo skirtumai gali lemti dirbtinio intelekto plėtros kryptis ir iššūkius ateityje.
Dirbtinis intelektas ir tiesos nustatymas Lietuvos Respublikos civiliniame procese
Šiame straipsnyje nagrinėjamas santykis tarp filosofinių ir teisinių tiesos sampratų, apžvelgiama Lietuvos Respublikos teismų praktikoje taikomos tiesos sampratos raida ir ištiriama galima dirbtinio intelekto įtaka tolimesnei tiesos sampratos raidai Lietuvos Respublikos civiliniame procese.
Numanomas ir informuotas sutikimas organų donorystėje: ar Lietuva galėtų pasekti Ispanijos pavyzdžiu?
Straipsnyje nagrinėjamos numanomo ir informuoto sutikimo koncepcijos organų donorystėje, analizuojant abiejų modelių privalumus ir trūkumus. Aptariama, kaip Lietuva galėtų įgyvendinti efektyviausią donorystės organų modelį, analizuojami teisiniai ir etiniai aspektai, taip pat galimi iššūkiai, susiję su visuomenės nuomonės formavimu ir esamų teisės aktų keitimu, naujų įstatymų ar poįstatyminių aktų kūrimu. Mokslinio straipsnio tikslas – nustatyti, ar numanomo sutikimo įvedimas Lietuvoje galėtų padidinti organų donorystės rodiklius ir ar jis atitiktų šalies teisinį bei kultūrinį kontekstą.
Straipsnyje aptariama moters nužudymo (angl. femicide) Lietuvoje samprata, pasireiškimo formos, priežastingumas, baudžiamąją atsakomybę už moters nužudymą nustatančios teisės normos. Straipsnyje taip pat analizuojamas moters nužudymo paplitimas Lietuvoje, remiantis oficialios statistikos duomenimis. Atlikus tyrimą matyti, kad svarbus moters nužudymo akcentas yra moters nužudymas dėl lyties. Lietuvos Respublikos baudžiamajame kodekse nėra specialios teisės normos, numatančios baudžiamąją atsakomybę už moters nužudymą, o oficialios statistikos duomenų analizė parodė, kad moters nužudymas yra akivaizdus artimoje aplinkoje nužudytų asmenų atžvilgiu. Taip pat tyrimas parodė, kad moters nužudymas artimoje aplinkoje laikytinas smurto artimoje aplinkoje pasekme ir yra glaudžiai susijęs su lyčių stereotipais.
Humaniško baudžiamojo įstatymo link – ar Lietuvos baudžiamoji teisė sugebėjo išsivaduoti iš represyvumo gniaužtų?
Straipsnyje nagrinėjama baudžiamajame įstatyme įtvirtinto teisinio reglamentavimo, trukdančio tinkamai įgyvendinti humaniškumo ir teisingumo principus, problematika. Straipsnio tikslas – išanalizuoti baudžiamojo įstatymo nuostatas, kurios riboja teismų galimybes taikyti proporcingą ir humanišką baudžiamąją atsakomybę, įvertinti jų problematiką ir pateikti galimus jos sprendimo būdus. Tyrimo objektas – baudžiamojo įstatymo nuostatos bei institutai, kurie, straipsnio autorių nuomone, kelia didžiausius iššūkius siekiant humaniškos, teisingos ir proporcingos baudžiamosios atsakomybės. Atlikta analizė parodė, jog teismų taikomas bausmės švelninimas pagal BK 54 straipsnio 3 dalies nuostatas tam tikrų kategorijų baudžiamosiose bylose yra itin dažnas – tai suponuoja perteklinį įstatymų leidėjo BK Specialiosios dalies straipsniuose numatytų sankcijų griežtumą už tam tikras nusikalstamas veikas, todėl jos turėtų būti peržiūrėtos ir sušvelnintos. Dar vienas ydingas ir pernelyg represyvus BK institutas – recidyvistas. Asmens pripažinimas recidyvistu ne tik jį stigmatizuoja, bet ir kelia didelių abejonių dėl praktinės naudos bei galimo prieštaravimo non bis in idem principo reikalavimams. Galiausiai, svarstytina galimybė baudžiamajame įstatyme numatyti galimybę teismui vietoje bausmės kaltininkui motyvuotai skirti kelias tarpusavyje suderintas baudžiamojo poveikio priemones, taip pat tam tikrus iš nusikalstamų veikų kylančius ginčus spręsti taikant mediacijos procedūrą – visa tai, neabejotinai, prisidėtų prie veiksmingos, humaniškos ir teisingos baudžiamosios justicijos idealų įgyvendinimo.
Human Rights and Supply Chain Responsibility in Corporate Climate Action: A Comparative Evaluation of International Frameworks
This research analyzes the intersectionality of corporate climate action and human rights, focusing on how business strategies to combat climate change may unintentionally harm vulnerable populations in the setting of global supply chains. It critically examines the largely unexplored human rights impacts of corporate climate strategies, which tend to focus on carbon reduction and environmental sustainability rather than social impacts. The juxtaposition of international and regional frameworks like the UNGPs, OECD Guidelines, and EU Due Diligence Directive in terms of their scope, customizability, and actual utility in addressing human rights risks tied to climate action is maintained. That is, the relevance of integrating human rights into corporate strategies on climate actions is highlighted, and actionable recommendations are made on how business enterprises can ensure that they do not undermine human rights while pursuing climate goals. By looking into compliance mechanisms, risk assessments, and holding businesses accountable for human rights abuses, the research intends to provide some answers as to whether the systems work or what needs to be improved to create a fairer set of corporate practices that places human rights at the forefront. Also analyzed are the roles of the government, NGOs, and communities in the reduction of supply chain risks and the accountability of the businesses for any human rights violations related to climate.
Gydytojo baudžiamoji atsakomybė: ultima ratio ar kasdienybė?
Šiame straipsnyje, vadovaujantis Lietuvos Respublikos ir užsienio valstybių baudžiamaisiais įstatymais, teismų praktika, Europos Žmogaus Teisių Teismo jurisprudencija ir teisės doktrina, siekiama išanalizuoti baudžiamosios atsakomybės kaip kraštutinės priemonės (ultima ratio) taikymą gydytojui. Šis tikslas pasiekiamas kartu atskleidžiant gydytojo kaip specialaus nusikalstamos veikos subjekto sampratą kontinentinės ir bendrosios teisės tradicijos sistemose. Straipsnyje analizuojama, ar gydytojas, mirus pacientui ar sutrikdžius jo sveikatą, visais atvejais yra traukiamas baudžiamojon atsakomybėn. Darbe pateikiama analizė, iš kurios matyti, kad gydytojai nors ir yra laikomi specialiais nusikalstamos veikos subjektais, tačiau jie baudžiamojon atsakomybėn yra traukiami įprasta tvarka. Taip pat atkreiptas dėmesys ir į užsienio valstybių patirtį, kuriose teisinis reguliavimas gydytojo baudžiamosios atsakomybės klausimu yra ganėtinai panašus į Lietuvoje galiojantį teisinį reguliavimą ir iš esmės atitinką teismų praktiką.
Forum Shopping: išradinga strategija ar piktnaudžiavimas savo procesinėmis teisėmis?
Šiame straipsnyje analizuojamas vienas prieštaringiausių reiškinių – Forum Shopping, kuriuo proceso šalys strategiškai renkasi palankiausią jurisdikciją ar teismą, siekdamos maksimalios naudos. Tyrimo tikslas – atskleisti šio reiškinio sąlygas, tipus, vertinimą Europos Sąjungos (toliau – ES) ir Jungtinių Amerikos Valstijų (toliau – JAV) kontekstuose bei išanalizuoti jo teigiamus ir neigiamus padarinius teisės sistemai. Straipsnyje daroma išvada, kad nors Forum Shopping tam tikrais atvejais gali paskatinti teisinių reformų atsiradimą ir padėti užtikrinti ekonominį efektyvumą, šis reiškinys laikytinas piktnaudžiavimu procesinėmis teisėmis, kuris pažeidžia teisinio tikrumo ir nuoseklumo principus, prisideda prie tikslingo proceso vilkinimo, sustiprina proceso šalių nelygybę bei griauna visuomenės pasitikėjimą teisine sistema. Straipsnyje analizuojama ESTT praktika riboja Forum Shopping reiškinį, prioritetą teikdama teisinio saugumo ir nuspėjamumo principams, o JAV teismų praktikoje, nors ir pripažįstamas šio reiškinio teisėtumas, vis dažniau jis yra įvardijamas kaip procesinių teisių piktnaudžiavimo forma.
Dirbtinio intelekto naudojimas teismo pro
Moksliniame darbe analizuojamas dirbtinio intelekto reglamentavimas bei jo naudojimas teismo procese, remiantis Europos sąjungos bei Jungtinių Amerikos Valstijų teisinėmis gairėmis. Aptariamos dirbtinio intelekto galimybės padidinti teisinių procesų efektyvumą, optimizuoti bylų analizę bei užtikrinti sprendimų skaidrumą. Kartu identifikuojamos ir esminės tokio dirbtinio intelekto naudojimo rizikos- šališkumas, skaidrumas ir sprendimų patikimumas, kas atsakingas už dirbtinio intelekto klaidas. Darbe yra nagrinėjami iššūkiai susiję su dirbtinio intelekto reglamentavimu bei svarstoma, ar dirbtinis intelektas turėtų likti tik pagalbine priemone, ar atsižvelgiant į teisines ir etines ribas visgi gali tapti savarankišku objektu galinčiu priimti sprendimus.
Cross-Border Litigation in Environmental and Human Rights Cases in the EU: Legal Strategies for Victims
This paper examines the legal barriers that impede individuals from pursuing environmental and human rights litigation in various European courts. The first section analyzes restrictions on access to justice, including systemic, legal, and political obstacles. Additionally, it explores challenges inherent to individual legal action, such as limited legal expertise and insufficient resources, and financial constraints. The second section examines the use of reprisal tactics by transnational corporations (TNCs) as a legal barrier to litigation. It highlights how reprisals can occur at various stages of the legal process, beginning with intimidation to discourage legal action and later manifesting in Strategic Lawsuits Against Public Participation (SLAPPs) or procedural delays designed to burden plaintiffs and compel them to withdraw their claims. The paper argues that significant deficiencies remain within the EU judicial system, which must be addressed to ensure access to justice and the protection of human rights for all citizens.
Strategic lawsuits against public participation (SLAPPs)
Kognityviniai šališkumai komerciniame arbitraže
Straipsnyje analizuojama kognityvinių šališkumų įtaka arbitrų sprendimams komercinio arbitražo procese. Pateikiamos strategijos, galinčios padėti sumažinti šių šališkumų įtaką ir užtikrinti objektyvesnį arbitražo procesą.