Racionalizmo sociologija II: Pasaulio atkerėjimas ir žmogiškasis kapitalizmo faktorius - Norkus, Zenonas (Problemos, 1990)
Straipsnyje rekonstruojamas ir interpretuojamas religijos racionalizacijos proceso tyrimas Maxo Weberio religijos sociologijoje. Joje skiriami du galimi pagrindinės religijos problemos (nepelnytų kančių prasmės paaiškinimo) sprendimo būdai – Rytų religijos (RRIT) ir Artimųjų Rytų-Vakarų religijos (ARVRIT) idealieji tipai. Juos aproksimuojančios religijos yra išganymo religijos. Joms būdinga dualistinis teologinis-metafizinis pasaulėvaizdis. Religijos racionalizacija vyksta kaip magijos įveikimo procesas – tai palaipsninis pasaulio atkerėjimas. Būdingas išganymo religijos bruožas (ir kartu jos institucionalizacijos bažnyčios pavidalu sąlyga) yra šventosios knygos. Gyvenimo šiame pasaulyje tikslams priešpriešinami išganymo tikslai. Skatindama arba stabdydama kitų kultūros sričių racionalizaciją, religijos racionalizacija pati patiria jų poveikį. RRIT būdinga būties metafizika, kosmocentrinis pasaulėvaizdis, kurio pagrindas yra dievybės, kaip amžinos, tobulos, beasmenės tvarkos, vaizdinys. ARVRIT būdinga istorijos metafizika, teocentrinis pasaulėvaizdis, kurio pagrindas yra asmenybinio Dievo – šio pasaulio ir jo tvarkos kūrėjo – vaizdinys.
Keywords: Maxas Weberis; religijos sociologija; religijos racionalizacija; pasaulio atkerėjimas; išganymo religija