Fenomenologiškai grindžiamos socialinės teorijos sampratos klausimu. I. Sociologija, fenomenologiškai grindžiama metodologija ir kriterijų radikalizavimas - Valantiejus, Algimantas (Sociologija. Mintis ir veiksmas, 2015)
Pirmoje trijų dalių esė dalyje tikslinama fenomenologiškai grindžiamos sociologijos samprata eksplikuojant jungties taškus tarp dviejų metodologiškai radikalių – fenomenologinės filosofijos ir fenomenologinės sociologijos – nuostatų. Konkretinant racionalumo problemos sudedamąsias dalis, dėmesys sutelkiamas į „matomą, bet nepastebimą“ santykį tarp sveiko protavimo ir mokslinio protavimo struktūrų. Analizuojamos subjektyvumo bei inter-subjektyvumo dimensijos, reikšmingos veiksmo prasmės požiūriu. Teigiama, kad trijų kriterijų – a) racionalumo relevantiškumo socialiniame pasaulyje, b) radikalaus reflektyvumo ir c) natūraliosios nuostatos epoché – tikslinimas sudaro fenomenologinei sociologijai būdingo radikalumo (epistemologinio ir metodologinio) branduolį. Kriterijų tikslinimas teikia galimybę įvertinti vidinę fenomenologinių komponentų dermę fenomenologiškai grindžiamose sociologijos kryptyse. Trečioje šio teksto dalyje, orientuojantis į tris nurodytus kriterijus, eksplikuojamas santykis tarp Alfredo Schutzo konstitutyvios natūraliosios nuostatos fenomenologijos ir Haroldo Garfinkelio fenomenologiškai  orientuotos rutininių socialinio veiksmo pagrindų sociologijos.
Keywords: fenomenologiškai grindžiama sociologija; racionalumas; subjektyvumas; natūraliosios nuostatos epoché; metodologinis radikalizavimas